KURZUS: Szállítmányozási rendszerek

MODUL: A folyami és tengeri árufuvarozás

6.4. lecke: A tengeri hajózás típusai kereskedelmi jelleg szerint, a tengeri kikötők és a hajóraklevél

| Cél: A tananyag célja, hogy a hallgató megismerje a vonalhajózás és a bérelt hajózás jellemzőit. Legyen tisztában a hajóraklevél feladataival és funkcióival. Szerezzen ismereteket a tengeri kikötőkről és azok kiválasztásának szempontjairól.
Követelmények: Ön akkor sajátította el megfelelően a tananyagot, ha képes
megadni a tengeri hajózás típusait kereskedelmi jelleg szerint ismertetni a vonalhajózás és a bérelt hajózás jellemzőit meghatározni a hajóraklevél, mint a vonalhajózási ügyletek legfontosabb okmányának feladatait, jellemzőit felsorolni a tengeri kikötők funkcióit és kiválasztásának szempontjait
Időszükséglet: A tananyag elsajátításához körülbelül 60 percre lesz szüksége.
Kulcsfogalmak
vonalhajózás bérelt hajózás hajóraklevél tengeri kikötő
A kereskedelmi jelleg (vagy más megközelítésben a kikötők kiszolgálási módja) szerint megkülönböztetnek:
bérelt hajózás (Chartering v. charter hajózás) vonalhajózást (liner service) és speciális hajózást (special shipping)
Bérelt hajózás (charter)
Ez a hajózási forma alakult ki a legkorábban. A hajók nem egy előre meghatározott útvonalon közlekednek, hanem oda mennek, ahol az elérhető legjobb fuvardíj mellett megfelelő rakományt kapnak, és az adott rakomány rendeltetési helye határozza meg a fuvarozási útvonalat is. Az angolul trampnek (magyarul sokszor "csavargó hajózásnak" is) nevezett hajózási forma jellemző áruféleségei a különféle tömegáruk, de nem ritka a darabáru-szállítás sem, különösen részrakományként és olyan viszonylatban, ahol a vonalhajózás nem fedi a teljes fuvarpiacot.
A fuvardíj alku tárgya, így a mindenkori fuvarpiaci helyzethez igazodik. Jóllehet a világgazdaság és a kereskedelem fejlődése során kialakult vonalhajózási forma ma már az összes szállítási igény nagyobbik hányadát elégíti ki, a bérelthajózásnak ma is komoly szerepe van az ömlesztett tömegáruk és a vonalhajózási társaságok érdekkörén kívül eső egyéb áruféleségek szállításánál, valamint a különböző földrajzi területeken állandóan ingadozó hajótérkereslet kiegyenlítésével. A bérelthajózásban foglalkoztatott hajók többsége a mindenkori fuvarpiaci helyzethez igazodva változó földrajzi körzetben más és más kikötőket keres fel.
Vonalhajózás
Az előre megnevezett kikötők rendszeres, a mindenkori felveendő, illetve kirakandó áru mennyiségétől független, menetrend szerinti felkeresése magyarázza, hogy e hajózási forma elsősorban olyan térségek között vált uralkodóvá, ahol a rendszeres, kiegyenlített (kétirányú) áruforgalom biztosított (pl. az Európa és Észak-Amerika közötti ipari késztermék forgalom).
E hajózási forma jellemző áruféleségei a különféle a darabáruk, melyekből általában egy-egy fuvarozás során sok kisebb tételt szállítanak, így a hajóstársaságok sok fuvaroztatóval állnak szemben. Valamennyi fuvaroztató rakományát azonban egységes feltételek mellett szállítják. A rakodás megszervezése és végrehajtása a hajóstársaság feladata.
A liner járatok fenntartása, amely rendszeres - és lehetőleg közel azonos nagyságrendű, sebességű, darukapacitású stb. - hajótérkiállítást igényel, nagy tőkeigényű vállalkozás. A be- és kirakásról való gondoskodás feltételezi, hogy az érintett kikötőben a vonalhajózási társaságok megfelelő lehetőségekkel, sok esetben saját (bérelt) rakparttal, kikötői rakodó-berendezésekkel, raktárakkal stb. rendelkeznek. A nagy tőkeigény miatt nem ritka, hogy több hajóstársaság közösen tart fenn vonaljáratokat.
Speciális hajózás
A XX. század terméke a speciális hajózás. Ahogy a világgazdasági fejlődés és nemzetközi kereskedelem növekedése létrehozta az elmúlt században a vonalhajózást, az egyes áruféleségek fajlagos szállítási költségeinek csökkentése céljából kifejlesztett speciális szállítóeszközök üzemeltetése létrehozta a speciális hajózást (pl. hűtöttáru-szállítás, élőállat-szállítás, folyadék- és gázszállítás, autószállítás stb.). A speciális hajók tervezése során az egyes áruféleségek legcélszerűbb elhelyezését és rakodási lehetőségét biztosítják. A speciális szállítóeszköz azonban nem az egyetlen jellemzője a hajózási formáknak. Legalább ilyen fontos jellemző a szervezeti összefonódás, a termelés, a szállítás (ezen belül a tengeri szállítás) és elosztás (kereskedelem) közti hosszúlejáratú szoros kapcsolat. A három terület szoros összhangja talán legjobban a déligyümölcs-szállítás rendszerén mutatható be. A speciális banán-szállítók szállítási kapacitása megfelel a termelő országok termőterületének, figyelembe véve az egyszerre szüretelhető gyümölcs mennyiségét. Az egyes hajók rakodásra kiállítását és a gyümölcs szedését a legpontosabban összehangolják annak érdekében, hogy a hajóberakást a banán legmegfelelőbb érettségi fokán biztosítsák. Ugyanilyen pontosan hangolják össze a tengeri és a szárazföldi szállítást is, a folyamatos, megszakításmentes hűtőláncot. Egy ilyen optimális szállítási rendszer kiépítéséhez szükséges a három résztvevő, a termelő, a szállító és a felvevő piac rendkívül stabil kapcsolata, sok esetben a tulajdonviszonyok összefonódása (nagyvállalatok, nemzetközi monopóliumok ún. üzemi flottáinak tevékenysége).
A hajóraklevél
A nemzetközi jogi szabályozáson túl a hajózási fuvarszerződések szabadon alakíthatók. A gyakorlatban azonban a szerződések általános feltételeiben a hajósok és a megbízók nem megbízásonként állapodnak meg. A hajósok a feltételeket - figyelemmel konferencia-előírásokra és hajózási szokványokra - előre elkészített fuvarszerződés formulában részletezik egységes alkalmazására minden vonalhajózási rakományra. Ez a fuvarszerződés okmány a hajóraklevél, angolul: Bill of Lading (rövidítve: B/L).
A vonalhajózási ügyletek legfontosabb okmánya a hajóraklevél. Kiállítása a fuvaroztató, vagy az áru átadója igénye szerint történik. A hajós vagy ügynöke írja alá.
A hajóraklevél két jogviszonyt szabályoz:
Fuvarszerződéses viszonyt a fuvaroztató és a hajós között, Jogviszonyt a fuvaroztató és az átvevő között.
A hajóraklevél különböző tulajdonságokkal bír, és ennek megfelelően több feladatot lát el:
Átvételi elismervény a hajós részéről az elhajózásra átvett vagy hajóba rakott áruról, A hajós ígérvénye arról, hogy az árut meghatározott hajóval, meghatározott kikötőből, meghatározott kikötőbe elhajózza, A hajós ígérvénye arra, hogy a hajóraklevél szerinti jogos átvevőnek egy eredeti hajóraklevél ellenében az árut kiszolgáltatja, Bizonyíték a hajóstársaság és fuvaroztató közötti fuvarszerződés megkötésére, Értékpapír, mely képviseli az elhajózott árut és átruházható.
A tengeri kikötők jellemzői
A kikötő olyan mélységű öbölben legyen, amely nagy befogadóképességű tengeri hajók fogadására alkalmas. A rakpartokat nagyteljesítményű átrakó-berendezésekkel kell felszerelni (telepített és mobil rakodó berendezések). Az áruk tárolásához elegendő és megfelelő területtel kell rendelkezni. A közvetlen átrakásos forgalomban a közúti és vasúti csatlakozást a rakparthoz ki kell alakítani. A közvetett átrakásos forgalomban a termékcsoportok szerinti specializációnak megfelelően a raktárokhoz a közúti és vasúti csatlakozást kell kialakítani.
A kikötők ma már nem egyszerűen egy átrakási pontot jelentenek, hanem a szolgáltatások sokaságát nyújtó logisztikai központok. Ennek megfelelően szakma-specifikusan kiépítették az egyes szolgáltatók területeit és az ezekhez kapcsolódó egységes informatikai rendszereket.
A kikötő kiválasztásának szempontjai:
A tengeri kikötő kiválasztásának megítélésénél a következő fontosabb tényezőkre kell figyelemmel lenni:
rakodási lehetőség különböző típusú és nagyságú hajókra, ideértve a műszaki felszereltséget, elegendő rakpartot, vonalhajózási szolgálat sűrűsége, rendszeressége különböző viszonylatokban, csatlakozó vasúti, közúti, folyami lehetőségek, ezek költségvonzatai, kezelési és átrakási lehetőségek különböző típusú és mennyiségű árukra, tárolási kapacitás (fedett-nyitott), mennyiségi és minőségi ellenőrzési lehetőség, konténeres forgalom lebonyolítási lehetősége, a kikötői díjszabásokban szereplő díjtételek nagysága.
Jegyzetelje ki a tengeri kikötő kiválasztásának szempontjait!

| Önellenőrző kérdések
1. A vonalhajózás jellemzői:
| meghirdetett menetrend.
| egységes fuvarozási feltétel.
| egyirányú forgalom.
2. A hajóraklevél
| Átvételi elismervény,
| Értékpapír,
| Származási okmány.
3. Döntse el az alábbi állításról, hogy igaz vagy hamis!
A tengeri kikötő kiválasztásánál fontos szempont a csatlakozó vasúti, közúti, folyami lehetőségek megléte, illetve ezek költségvonzatai. |